- Godmorgen. - Godmorgen, frue.
Godmorgen.
Nye varer? Fortræffelige bøger.
Så fik jeg dig endelig!
Det er ikke første gang, du har stjålet fra mig, din lille tyveknægt.
- Tøm lommerne. - Det gør ondt!
Tøm dem! Ellers henter jeg stationsforstanderen.
Gør, som jeg siger!
Hvad skal du med alt det?
- Og så den anden. - Den er tom.
Hvor er stationsforstanderen?
Genfærd...
Er det dig, der har tegnet dem?
Er det dig, der har lavet de tegninger?
Hvor har du stjålet den?
- Jeg har ikke stjålet den. - Du er altså både en tyv og en løgner.
- Forsvind! - Giv mig min notesbog!
Det er ikke din!
Nu er den min. Måske brænder jeg den!
- Nej! - Så sig, hvem der har tegnet dem!
Forsvind, din lille tyveknægt!
Hvorfor står du her stadig?
- Forsvind! - Maximilian, kan du høre ugerninger?
Ulykker? Fordærvelse? Løb!
Undskyld! Til side!
Gør plads!
Flyt Dem!
Gå væk!
Hvad var det?
En ulv!
Flyt dem.
Fortsæt.
Flyt dem.
Fang det barn!
Til side!
Flyt Dem!
Flyt Dem, hr!
Fordømt!
Stands toget!
Hjælp mig!
Stands toget!
Flyt kufferten!
Bevar mig vel!
Det må De undskylde.
Det var meget uartigt.
Jeg ved, at du er der.
Hvad hedder du, knægt?
Hugo. Hugo Cabret.
Hold dig væk, Hugo Cabret,
eller jeg haler dig med til stationsforstanderen.
Så låser han dig inde i sin lille celle.
Du kommer aldrig ud derfra. Du kommer aldrig i skole.
Du bliver aldrig gift og får børn, der hugger ting, som ikke er deres.
Giv mig min notesbog.
Jeg går hjem og brænder den.
- De må ikke brænde min notesbog! - Hvem skulle få mig fra det?
Hvor ser du forfrossen ud.
Han har gjort mig helt befippet.
- Hvem? - Drengen der.
Hvem er du?
Din bedstefar har taget min notesbog.
Jeg må have den, før han brænder den.
Papa Georges er ikke min bedstefar.
Og han er ingen tyv. Det er du.
Du er bare...
Et udskud.
- Gå med dig. - Ikke uden min notesbog.
Hvorfor skal du absolut have den?
Det kan jeg ikke fortælle dig.
Er det en hemmelighed?
- Ja. - Jeg elsker hemmeligheder.
- Fortæl mig den nu. - Nej.
Så er du nødt til at gå.
Ikke uden min notesbog!
Jeg får ballade.
Gå nu hjem med dig.
Godt.
Jeg skal nok sørge for, at han ikke brænder din notesbog.
Gå så med dig.
Hvad er det?
Det er en mekanisk mand.
En... mekanisk mand?
Han lå gemt væk på museets loft.
Hvad kan han?
Det er en dukke, man kan trække op. Ligesom en spilledåse.
Det her er den mest komplicerede maskine, jeg nogensinde har set.
Forstår du, den her...
...kan skrive.
Han må være lavet i London.
Hvor mor kom fra.
Hun var fra Coventry, men flyttede til London.
Da jeg var dreng, brugte tryllekunstnere sådan nogle her.
Nogle af dem kunne gå og danse, mens andre kunne synge.
Men hemmeligheden lå altid i klokkeværket.
Se engang.
Kan vi reparere ham?
Jeg ved snart ikke, Hugo.
Han er meget rusten,
og det bliver svært at finde dele til ham.
Selvfølgelig kan vi reparere ham.
Vi er jo urmagere, ikke?
Men først, når jeg har fået fyraften fra butikken og museet.
Er du med?
Så sætter vi den tilbage. Hold den lige.
Perfekt.
Se her. Endnu en komplikation.
Endnu et mysterium.
Det gør dig glad.
Et hjerteformet nøglehul.
Men vi har desværre ikke nøglen.
Jeg har repareret tandhjulene...
Onkel Claude?
Der har været brand.
Din far er død.
Pak dine ting i en fart. Du kommer med mig.
Kom så!
Du skal være min lærling og bo hos mig på banegården.
Jeg skal vise dig, hvordan man passer urene.
Lejlighederne her blev bygget til stationsarbejderne for år tilbage.
De er blevet glemt af alle.
Din seng står henne i hjørnet.
Se så at få noget søvn. Vi begynder klokken fem.
- Hvad med skolen? - Du er færdig med skolen.
Der er ikke tid til den slags, når du kravler rundt inde i murene.
Hugo... Uden mig ville du komme på børnehjem.
Tid.
Tiden er... Der går 60 sekunder på et minut.
60 minutter på en time.
Tiden betyder alt.
Alt.
Tiden...
Goddag.
Har De lyst til at se avisen? Der er en morsom vittighed i den.
Lad være! Nej, Schatzi! Kan du så holde op!
Pas på. Det er kun en lille hund!
Pas nu på! De trådte jo på ham!
- Godmorgen! - Godmorgen, skat.
- Goddag. Hvordan går det? - Godt, tak.
Godmorgen. Hvad kan jeg gøre for Dem?
Jeg skal have dem her.
Jeg tænkte nok, at jeg ville få dig at se i dag.
Jeg har brug for min notesbog.
Hvorfor har du så hårdt brug for den?
Den skal hjælpe mig.
Med at reparere noget.
Gå din vej.
Vær rar at gå din vej.
- Undskyld. - Jeg så det godt.
- Græder du? - Nej.
Stå stille.
Se bare der. Man må gerne græde.
Sydney Carton græder. Det gør Heathcliff også.
- De græder altid i bøgerne. - Jeg kan selv.
Jeg må tale med dig. Det er meget vigtigt.
Men ikke her. Vi er for...
Synlige.
- Kom. - Hvor skal vi hen?
Til Jordens mest vidunderlige sted.
Det er Ønskeøen, Oz og...
...Skatteøen i en og samme pakke.
Godmorgen, monsieur Labisse.
Isabelle.
Må jeg præsentere monsieur Hugo Cabret?
En kær, gammel ven.
Monsieur Cabret.
Goddag.
Tak for lån.
Jeg er blevet ganske forelsket i David Copperfield.
Hvor har De Deres fotografibøger?
- I det bageste hjørne på øverste hylde. - Tak.
Hvad er det, der er så vigtigt?
Papa Georges har stadig din notesbog.
Han har ikke brændt den. Han snød dig.
Hvorfor?
Det ved jeg ikke. Jeg ved bare, at bogen gjorde ham meget oprevet.
Han og mama Jeanne sad meget længe oppe og snakkede om den.
Jeg tror, at han græd.
Hvorfor hjælper du mig?
Fordi det her måske kan gå hen og blive et eventyr.
Sådan et har jeg aldrig oplevet før.
I hvert fald ikke uden for bøger.
Jeg tror, at vi skal være meget...
...hemmelighedsfulde.
Okay.
Jeg hedder for resten Isabelle. Vil du have en bog?
Monsieur Labisse giver mig lov til at låne dem.
Jeg kunne sikkert godt skaffe dig en.
Nej.
Kan du ikke lide bøger?
Jo, det kan jeg godt.
Min far og jeg plejede at læse Jules Verne sammen.
Kom.
Hvordan får jeg min notesbog tilbage?
Stå fast.
Og lad være med at sige, at vi har snakket sammen.
Jeg hjælper dig, hvis jeg kan.
Vær standhaftig.
Gå din vej.
Reparer den.
Jeg sagde: "Reparer den."
Jeg ved, at du har stjålet reservedele fra boden.
Du kan lige så godt bruge dem, du ikke har stjålet endnu.
Giv mig min notesbog.
Du har en smule talent.
Men du må bevise, at du er andet end en tyv.
- Du kan tjene din notesbog tilbage. - Hvordan?
Kom hver dag.
Jeg bestemmer, hvor længe du skal arbejde for hver ting, du har stjålet.
Jeg afgør, hvornår
du har tjent din bog tilbage, hvis du nogensinde gør det.
- Jeg har allerede et arbejde. - Tyveri er ikke arbejde, knægt.
Jeg har et andet arbejde. Jeg kommer, når jeg kan.
Du begynder i morgen. Forsvind så.
Jeg begynder nu!
Nej, den anden.
Er det dit kort?
Hvor er den?
Lille mand?
Hvor er de ansvarshavende voksne? Svar!
- Jeg har ikke nogen! - Har du nogen forældre?
- Nej! - Glimrende!
Så er det af sted til børnehjemmet!
Hvorfor kiggede du i mandens flaske?
Var det din flaske?
Var det din papirspose?
Det er Gustave Dasté. Ja, endnu en forældreløs, hr. betjent.
Både ulovlig indtrængen og tyveri denne gang.
Hans hånd trængte ulovligt ind i en pose med det formål at fjerne indholdet.
Genstanden for plyndringen? En kage.
Stille!
Hold op med at flæbe, din møgunge!
Tør næsen med dine små, beskidte labber.
Det var da ikke Dem, jeg talte til.
Jeg har den største respekt for Dem.
Det var ikke en kommentar til Deres frue.
Det er jo absurd.
Jeg har ikke hørt nogen rygter. Det var jeg ikke klar over.
Jeg er sikker på, at hun kommer tilbage.
Kom så, dit lille skadedyr.
Her er kagetyven.
Er du en lille strudel-hugger?
Jeg beklager det med Deres kone.
Hvad skal jeg gøre ved det?
- Hvilket? - At hun har forladt mig.
Kom så her!
Tror du, det er mit?
Hun skal have et barn.
- Det er sikkert dit. - Hvis ellers?
Selvfølgelig er det dit. Hvornår havde I sidst samkvem?
Inden for det sidste år?
- Det tror jeg ikke. - Højst mistænkeligt.
Hvis du ser hende, så ring.
Vil du nu også have hende tilbage?
Ja da. Jeg elsker hende højt.
En, to, tre!
Perfekt.
Robin Hood! Jeg har set filmen.
Med Douglas Fairbanks. Har du set den?
Jeg har aldrig set en film.
- Hvad? - Er det ikke frygteligt?
Har du aldrig nogensinde set en film?
Papa Georges vil ikke give mig lov.
- Han er meget streng. - Jeg elsker film.
Far lod mig altid se film på min fødselsdag.
Hugo?
Er din far død?
Jeg vil ikke snakke om det.
Isabelle?
Vil du med ud på eventyr?
Vi får ballade.
Det er sådan, man ved, at det er et eventyr.
Hvordan er I to lømler kommet herind?
Lad mig ikke se jer her igen!
Hvorfor vil papa Georges ikke lade dig gå i biografen?
Det har han aldrig fortalt mig.
Far og mor havde sikkert givet mig lov.
Hvad er der sket med dem?
De døde, da jeg var lille.
Papa Georges og mama Jeanne er mine gudforældre,
så de tog mig til sig.
De er meget søde, undtagen når det handler om biografen.
Min far tog mig altid med i biografen.
Han fortalte mig om sin første film.
Han kom ind i et mørkt lokale. På det hvide lærred,
så han en raket flyve lige ind i øjet på manden i månen.
Han sagde, at det var som at se sine drømme midt om dagen.
Biografen var vores særlige sted, hvor vi kunne komme og se noget...
...så vi ikke savnede min mor så meget.
Du tænker meget på ham, ikke?
Hele tiden.
Hugo... Hvor bor du?
Der.
Min onkel har lært mig at se efter urene,
så jeg er bare blevet ved.
Måske kommer han tilbage en dag. Men jeg tvivler.
Er du ikke bange for at blive opdaget?
Ikke så længe urene går, og ingen ser mig.
- Opfør dig naturligt. - Hvad?
Gå videre og opfør dig naturligt.
Hvordan opfører jeg mig nu?
I to! Stands!
Kom her.
- Goddag, monsieur. - Hvor er jeres forældre?
Jeg arbejder hos min papa Georges i legetøjsboden.
De må da have set mig.
Det er min fætter fra landet. Hugo.
Tag Dem ikke af ham.
Han er temmelig... enfoldig. Han er faktisk lidt af en landsbytosse.
Stakkel.
Maximilian bryder sig vist ikke om dit fjæs, lille mand.
Han foruroliges af din fysiognomi.
Han oprives af dit åsyn.
Hvorfor skulle han ikke synes om dit ansigt?
Måske kan han lugte min kat.
- Kat? - Ja.
Den hedder Christina Rossetti. Ligesom digterinden.
Skal jeg recitere noget?
"Mit hjerte er som en sangfugl med rede på et gødet skud.
Mit hjerte er som et æbletræ, hvis grene bøjes af tætvoksende..."
Så er det godt! Jeg kender resten.
Det er nok poesi for i dag.
Jeg elsker poesi. Især det digt af Christina...
- Rossetti. - Ja!
Hun er en af mine yndlinge. Jeg ved altså godt, at det er Rossetti.
Jeg elsker poesi. Bare ikke på banegården.
Vi er her for enten at stige på eller af tog.
Eller arbejde i forskellige butikker. Er det forstået?
- Ja, hr. - Pas på.
Gå så med jer!
Landsbytosse?
Eftersom jeg lige har reddet dit liv,
må jeg så ikke se dit hemmelige gemme?
- Mit hvad? - Der, hvor du bor, inde bag murene.
Jeg er nødt til at gå. Jeg har travlt.
Vent!
Du har set mit hus. Er det ikke på tide, at jeg ser dit?
Jeg er jo din eneste ven.
Du er ikke min eneste ven.
Det klæder dig ikke at være gådefuld!
- Hvad er det, du laver? - Jeg er nødt til at gå!
Jeg skulle aldrig have forladt banegården!
Hugo!
- Hvor har du den fra? - Det kommer ikke dig ved.
- Jeg skal bruge den. - Til hvad?
Jeg skal bare bruge den.
Du får den kun, hvis du siger hvorfor.
Kom.
Det er mageløst! Jeg føler mig ligesom Jean Valjean.
Det er superlativisk!
Hvad er det?
En mekanisk mand.
Min far var i gang med at reparere den, da han døde.
Hvorfor skulle min nøgle passe ind i din fars maskine?
Han ser trist ud.
Jeg tror bare, at han venter.
På hvad?
På at fungere igen.
Og gøre det, som han er skabt til.
Hvad sker der, når man trækker ham op?
Det ved jeg ikke.
Hvad er der galt?
Jeg ved godt, at det er fjollet.
Men jeg tror, at den indeholder en besked fra min far.
Sikke et fjols jeg var at tro, at jeg kunne reparere den!
Den er i stykker!
Den har altid været i stykker!
Hugo... Det behøver ikke at være sådan.
- Du kan reparere den. - Du forstår det ikke.
Jeg troede...
...at hvis jeg kunne lave den, ville jeg ikke være så ensom.
Hugo!
Se, Hugo! Den er ikke færdig!
Den skriver ikke.
Den tegner!
Det er fra den film, min far så.
Georges Méliès?
Det hedder papa Georges.
Hvorfor skriver din fars maskine papa Georges navn?
Det ved jeg ikke.
Tak.
Det var en besked fra min far.
Og nu skal vi finde ud af, hvordan vi tyder den.
Kom.
Isabelle?
Mama Jeanne, vi må tale med dig.
Det er Hugo Cabret.
Godaften, frue.
Særdeles velopdragen... af en tyv at være.
Jeg er ikke nogen tyv.
Hvad foregår der, Isabelle?
Det er en frygtelig lang historie fuld af omsvøb.
- For flere uger siden... - Vent!
Børn, dog...
Hvad har du gjort? Hvor har du den fra?
De vil bare sige, at jeg lyver.
Nej, mit barn.
En mekanisk mand har tegnet den.
Har du ham?
Min far fandt ham på et museum.
Der var ingen, der ville have ham.
Vi reparerede den.
Men den manglede jo min...
Nøgle.
- Som jeg har givet dig. - Nej, mama...
Væk med den!
Vi skal ikke rippe op i fortiden. Papa Georges må ikke se den!
- Fortæl os nu, hvad der sker. - Det kommer ikke jer ved.
Glem det!
Min far og jeg har knoklet for at reparere den!
Det her er mit eneste minde om ham.
Jeg må vide, hvad den betyder.
Vil De ikke nok fortælle mig det?
Der er ting, som du er for ung til at forstå.
Du skal ikke kende til så triste ting endnu.
- Det er papa Georges! - Han må ikke se jer her. Hurtigt!
Vær stille.
Jeg prøver at få ham ud af lejligheden.
I siger ikke en lyd!
Hun så på linnedskabet.
Jeg ledte det igennem, da jeg kiggede efter din notesbog.
Jeg kigger igen. Du holder vagt.
Udmærket.
- Hvor er Fizzie? - Så du hende ikke på trappen?
Se!
Vi må udforske det.
Lad mig. Jeg er højest.
Bank på det.
Tilbage fra de døde.
Lad være.
- Det er dine værker! - Mine værker?
Hvad er jeg?
Jeg er kun en fattig købmand! Et stykke udueligt mekanisk legetøj!
Jeg stolede på dig.
Og det er takken.
Du er ondskabsfuld.
Ond.
Jeg må hellere gå ind igen.
Okay.
Tak.
For filmen i dag.
Det var en gave.
Det må De undskylde.